![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEg1NM-EwXLfZXeR-bGRloBllhz_0QpvhAyFIPZ4dotbWvGYdWW6XQHJ7oEVCDq7UZu2vBzhKAjAGHjlc-esS5s7-qDEOOdR8s7mwJFyFPm01MnnmWjjTbZd7uPN0JoVVLwZZ_VhH2xgM-Y/s640/Suolavajanpurku5.jpg)
Kiitos kaikille edelliseen viestiini kommentoineille! Pahoittelut, että pääsin vastaamaan viesteihin vasta liian pitkän ajan päästä - itselleni epätyypillisesti. Olipa kiinnostavia kommentteja! Nyt olen vain nauttinut ulkoilmaelämästä tai uppoutunut kirjoihin eikä ole tehnyt mieli liiemmälti avata laitteita. Toinen syy on ajoittainen huono nettiyhteys :(, mikä tekee tästäkin päivityksestä pientä tuskaa.
Tällä välin pihamme on joutunut yllä olevaan kaaokseen ja välissä ehti olla jo pahempikin! Jos oikein positiivisesti haluaa ajatella, piha kertoo siitä, että täällä tehdään töitä. It gets worse before it'll get better. Tähän viisauteen olen ennenkin takertunut ja se olkoon mottoni nyt ja aina, niin kestän ajoittaisen epäsiisteyden. Ja Mikko ehti jo kuljettaa sikin sokin olevat purkulaudat tästä vajan ympäriltä pois, joten kyllä se siitä.
Pienen rantavajan, tai suolavajan, joksi sitä kutsumme, ulkolaudoitus on siis purettu kokonaan, rakenteet tutkittu ja tavarat sisällä lajiteltu. Oli sekin oma urakkansa, vaikka näinkin pieni vaja on kyseessä. Kaikenlaista omaa ja edellisten asukkaiden tarpeistoa oli ehtinyt vajaan kasaantua, mutta niistä lisää seuraavassa postauskessa. Nyt paljastuneisiin rakenteisiin.
Tässä lähtötilanne, eli suolan pehmentämät seinälaudat. Rakennus ei ole näinä vuosina hivellyt esteettistä silmäämme, mutta uskon, että tästä tulee hyvä ja työ on suht helppo.
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEiKRam8FfleCJaAXj5FjkNQrIen19yNGiNbT7neXpYiqetanwvMsqGm6yY258QcmmzeplAJzagR1KjBhi-Kxj5lKPMN04WnDQq9zKpDiCNFLT3xwAK101PDeJgRwBiirFhuVvC-hcDmHC4/s640/Suolavaja1_ennen_pieni.jpg)
Valtaosin tavaroista tyhjennetty vaja tutkittiin. Hirsirakenteet ovat rinteen puolista seinustaa lukuunottamatta oikein hyvät ja perustukset pitävät. Lankkulattia on nukkaantunut suolasta, mutta se on edelleen tukeva eikä siten vaadi toimenpiteitä. Ja katto, ah, se on kunnossa ja uudempi peltivuoraus pelastanut vajan lahoamiselta, vaikken tuohon aaltopeltiin niin ihastunut olekaan.
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEiSCwD6PWeiWE87YxDfgUUM2xrxUUeaNJUkzWGt6Liev-0nbxj0HNUpxTo-UOY4f8nakkRZbQuuNJLu2yuxp6gaAvfpeJyCp8vo1HueZrtxeNYUS5PVdcD0HMAhI0J2QvwsLxDTnVPTlpo/s640/Suolavajanpurku3_pieni.jpg)
Mutta mutta, peräseinän vierustalle on kertynyt maa-ainesta ja lehtijätettä vuosikymmenen ajalta, joten ikävä kyllä yksi kulma ei ole enää lainkaan kantava… koska sitä ei ole enää olemassa… Ei se juurakoiden kitkeminen sitä kaikkein hauskinta hommaa ole, mutta kyllä tämäkin ongelma tulee korjattua. Työtä se vaan on.
Maata pitää vajan ympäriltä kuokkia ja kärrätä aikalailla.
Olemme suunnitelleet tyrnipensaiden istuttamista, joten yritän nähdä vajan maa-aineksen siirtämisessä hyviä puolia: saan tuleviin istutuksiin valmista multaa, jota täällä muutoin on niukalti. Teinkin jo paria tyrnipensasta varten pengerrykset rinteeseen ja kärräsin maata niihin.
Idurissa työt, eli omituinen tapamme pitää lomaa, jatkuvat! :).
P.S. Tunnustan, että kun aurinko paistaa, otamme laiturilla aurinkoa ja nautimme kesäiset drinkit.
Kesäterveisin,
Teidän aikaansaannoksia seuranneena voin uskoa, että tuostakin tulee vielä jotain aivan ainutlaatuisen ihanaa! Olette kesädrinkkinne ansainneet <3
VastaaPoistaAi että, miten ihanasti sanottu! Jos tulee epätoivo, palaan tähän kommenttiin :)
PoistaHyvä hyvä! Jätäthän tyrneille tilaa niin että mahtuu poikapensaita kanssa lähettyville! Nyt onkin hyvä rehkiä kun ei ihan uimakeleillä juhlita.
VastaaPoistaJoo, jätän! Tarkoitus on tehdä rinteeseen tällaisia yhden pensaan paikkoja useampia. Näiden kahden etäisyys toisistaan on muutaman metrin, mikä pitäisi olla tyrneille hyvä. Ja vielä pari pengerrystä pitäisi jaksaa tehdä :)
VastaaPoistaKuulostaa hyvältä ja varmasti näyttää, jahka kasvavat isoiksi. Mä en olekaan malttanut jättää tarpeeksi väliä taimille, se kannattanee.
PoistaTunnustaudun myös tuohon joukkoon, joka lomillaan ja vapaa-ajallaan on melko koko ajan jotain puuhaamassa. :)Mutta, kun saan valmiiksi jotain silmilleni kaunista, osaan myös todella hyvällä omallatunnolla makoilla riippukeinussa tai ottaa sen drinksun ja suunnitella tyytyväisenä seuraavaa prokkista. :)
VastaaPoistaOn teillä iso urakka, mutta voin vain kuvitella, kuinka ihana pihapiirinne tulee olemaan, kun se on ns.valmis.Vaikkakaan eihän tilat koskaan ihan valmiiksi tulekkaan, aina on jotain tekemistä.Mutta hyvä niin, koska tuskin osaisittekaan olla täysin jouten? :D Mukavia puuhapäiviä sinne Villa Iduriin! <3
Olet kyllä oivaltanut jotain aivan olennaista a) paitsi tästä urakasta b) myös meidän luonteenlaadustamme ;). Juu, "ns. valmis" on hyvä ilmaisu ja emmehän me halua aloillamme olla! Tekeminen on samalla myös hauskaa ja pienen fyysisen kärsimyksen kautta kun jotain saavuttaa, se tuntuu niin mukavalta. Taannoinen venevajaprokkis oli todella henkisesti raskas ja stressaannuttava, mutta se opetti nauttimaan juuri tällaisista pikkuprokkiksista, joissa todellista stressia ei ole, vain mukavaa verkkaista tekemistä. Samoin sinulle, mukavia kesäpäiviä!
PoistaTuo Sinun mottosi on lohdullinen ja hyvä muistaa, kun tekee suurempia siivous- ja järjestelyurakoita. Se pitää niin paikkansa. Ja mitä perusteellisempaa uudelleenjärjestelyä tekee, sen laajemmalla kaaos levittäytyy, ennen kuin alkaa asettua. (Meillä on sellainen tilanne nyt ylätalossa.)
VastaaPoistaOnneksi ainoastaan yksi kulma on lapioitava. Saaressa on hyvä kierrättää kaikki aineet - niin multakin.
Jos kelit tällaisina pysyvät, suolavaja valmistuu ennen kuin pääsette seuraavaa lasillista nauttimaan.
Hehhee, se voinolla, että drinkki- ja laiturikelit odotuttavat ja joudumme paremmsn puutteessa vain paiskimaan hommia ;). Ei vaiskaan, kyllä rakentaminen on auringossa hauskempaa, joten toivotasn sitä!! Toivottavasti tilanne ylätalossanne alkaa selkiytyä ja siisteys häämöttää pian edessä :)
PoistaKyllä mekin tykätään lomalla jotain puuhastella, mutta te ootte kyllä nostaneet "lomatyöt" ihan uusiin sfääreihin! Kyllä suolavajasta ja tyrnirinteestä vielä hienot tulee, kovaa intoa ja kärsivällisyyttä vaan :-)
VastaaPoistaIhmisillä on ihmeellisiä pakkomielteitä, vai mitä ;). Mutta täältä varmaan puuttuu kaikki muut virikkeet ja urheilumuodot, joten ei siinä muukaan auta, kuin tehä hommia!
PoistaMinulla on välillä ikävä entisen kotimme tyrnipensaita. Aloittivat marjan teon juuri kun muutimme pois. Saaristoon sopivat vielä paremmin kuin sisämaahan.
VastaaPoistaNo voi. Joo, meidän on alusta asti tehnyt mieli saada tyrniä tänne, joten kyllä se nyt vaan on toteutettava!
PoistaOlen vähän samanlainen lomanvietäjä. Jos oikein lomalomaa viettää, niin sitten pitää lähteä vesille, muutoin kapsutan ja kipsutan koko ajan jotain, mutta se on erityisen rentouttavaa. Varmaan johtuu siitä, että leipätyö on kaikkea muuta kuin konkreettista tekemistä käsillä.
VastaaPoistaPala kerralaan tuolla tulee valmista ja kaunista tuleekin :) Onneksi venevaja on nyt laitureineen valmiina ottamaan huomaansa aurinkoisella kelillä lököttelijät :)
Aivan sama täällä - precis! Käsillä tekeminen ja kaikki fyysinen työ on vasn niin rentouttavaa. Tiesit oikein, mikä luksusnautinto onkaan, kun ylipäänsä on laituri. Nyt sitä osaa arvostaa :). Hyvää kipsutus- ja kuopsutusviikkoa sinne! :)
PoistaHah, minulla on vähän samanlainen motto! Sotkua on välillä niin paljon, mutta se tietää sitä vaan, että jotain myös tapahtuu :). Olisi se kamalaa jos pitäisi sanoa, että kaikki on valmista. Meillä ei ainakaan ikinä ole kaikki valmista. Sekin on rentouttavaa, kun on jotain puuhaa ja minusta ei olisi siihen, että olisin vaan, enkä mitään tekisi :). Kyllä tääläkin nautitaan välillä, eihän sitä ilman jaksaisi. Te olette ainakin drinksunne ansainneet!
VastaaPoistaMukavia kesäpäiviä ja seuraavaa postausta odottaen!
Heh, just niin :). Teikäläinen onkin sellainen superpuuhaaja, että minäkin jään kakkoseksi ;). Huomaan vain näin kesäisin erityisesti puhkeavani oikein sellaiseen tarmokkuuskukkaan ja nautin täysin siemauksin, että on aikaa touhuta, mitä milloinkin lystää. Stressi tulee ajan puutteesta, mutta nyt sitä ei onneksi ole!
PoistaPuuhastelu on rentouttavaa, varsinkin kun ei ole tiukkaa aikataulua. On mukava nähdä miten rakennukset pelastuvat jatkamaan eloaan. Ihanat kuvat tuolla aiemmassa postauksessa, Mauro lampaiden seassa kuin kotonaan. Lampaat ja koirat ovat molemmat laumaeläimiä :)
VastaaPoistaTotta, rennolla otteella on niin kiva tehdä pienempiä tai isompiakin tinkejä. Kiitos, tämäkin rakennus oli loppujen lopuksi pienen pelastuksen tarpeessa, vaikka luulimme, että hirsitöitä ei rarvittaisi. Juu, Mauro niin tykkää lampaista ja tunne näyttää molemminpuoliselta :)
PoistaAikamoista löytöretkeilyä tuo teidän työnne. Aina jotakin uutta. Tsemppiä ja voimia hommiin, hyvältä näyttää ja kuulostaa!
VastaaPoistaNo on, hyvässä ja pahassa :). Töitä siis riittää, mitta toisraiseksi myös motivaatiota!
PoistaTätä lukiessa tuli mieleen, että on tämä blogin pitäminen teille kyllä todella ihana juttu Idurin remppaamisen dokumentoinnin takia. Ja sehän sinulla tietenkin onkin yksi syy tähän. Remppakuvia on tosi kiva katsella jälkikäteen. Ja tässä tulee mukana tarina. Sitä tulee monta kertaa jälkikäteen todettua kuvia katsellessa ja muistellessa, että tehtiinpä homma ja että ME tehtiin tämä;)
VastaaPoistaMukavia heinäkuun päiviä!
Voi kiitos. Osuit naulan kantaan. Projektin vaiheiden taltioiminen ja arkistointi oli selkeä syy blogin aloittamiseen ja onneksi tajusin aloittaa heti ensimmäisestä päivästä. Kiitos aiemman blogini :). Kyllä nämä pienet yksityiskohdat ja käänteet muuten unohtuisivat! Ihanaa kesän jatkoa sinulle.
PoistaUusi lukija ilmoittautuu, luin viime viikonloppuna koko blogin ihan alusta tähän saakka. Ihana jatkokertomus ja mikä parasta, jatkuu edelleen ;-D.
VastaaPoistaVoi miten mahtavaa kuulla, että noin tempauduit mukaan :)). Kiitos viestistäsi ja kuulumisiin!
PoistaOlette niin ahkeria! En voi muuta kuin ihailla. Hienosti olet tallentanut tekemiset. Ehkä vuosien kuluttua sinulla on aikaa ihmetellä Villa Idurin vaiheita.
VastaaPoistaTsemppiä ja jaksamista! Edessä kiitos seisoo!